Rendezte
Megyek telefonálni.
SZERVÁTÜLTETÉS
Országos Szervátültetési Központ, tessék!
Manuela vagyok, a Ramón y Cajal Kórházból.
Van egy lehetséges donorunk.
Megvan az első EEG és a család beleegyezése.
Mondd az adatokat.
Férfi, 35 éves.
Vércsoport?
0, RH pozitív. Súly: Kb. 70 kg.
MÁJ
MÁJBEÜLTETÉS
Egy cseppet sem!
Dodoti pelenkával egy cseppjét sem érzed!
Mama!
Kezdődik a film!
Megyek!
"Éva meztelenül"
Mindig megváltoztatják a címeket!
"All about Eve" az: "Mindent Éváról".
"Mindent Éváról" furán hangzik.
Mit írsz?
Semmit.
A következő Pulitzer díj!
MINDENT ANYÁMRÓL
Egyél! Fel kell szedned pár kilót,
ha majd eladod magad, hogy engem eltarts.
Elég, ha a farkam bírja.
Hol tanulsz te ilyen kifejezéseket?
- Te kérdezted! - Vicceltem.
- És te? - Én mit?
Eladnád magad értem?
Sok mindenre képes voltam már érted.
Egyél!
Autogramvadászok! Ezek nem emberek!
Falkában járnak, mint a coyote-ok.
- Ők a rajongóid! - Miféle rajongóim?
Kiskorú bűnözők, retardáltak!
Nem közönség senki számára!
Nem láttak még egy komédiát vagy egy lokált belülről.
Itt van valaki, akit azért hoztam el,
hogy téged lásson.
- Azt hittem, elfeledkeztek rólam. - Szó sincs róla!
Margot, ő Eva Harrington.
- Üdvözlöm. - Örvendek.
Nem akarsz színésznő lenni?
Elég volt nekem az ápolónősködés!
Én írnék neked szerepeket!
Fiatalon játszottam egy amatőr társulatban.
Nem voltam rossz...
Kell lennie valahol egy fotónak...
Szeretném látni.
Majd megkeresem.
Nézd, Esteban. Találtam egy képet.
Boris Vian-estet adtunk elő.
Értelmiségi kabarét.
Igen?
Boldog születésnapot!
- Máris? - Éjfél van, édes!
"Mozart és a kaméleonok"! Honnan tudtad?
Tudom, hogy szereted Capote-t.
Olvass fel valamit! Mint kiskoromban.
"Előszó"
"Nyolcéves koromban kezdtem írni."
Látod? Nem csak én.
"Nem tudtam, hogy örökre odaláncoltam magam
nagylelkű, de könyörtelen gazdámhoz.
Akinek Isten tehetséget ad, korbácsot is ad
kizárólag önostorozásra."
Ez elég, hogy elvegye a kedved az írástól.
Ne légy csacsi! Csodálatos előszó!
Hogy akarod megünnepelni a születésnapodat?
- Szeretném látni az egyik órádat. - Miért?
Novellát írok rólad egy pályázatra.
Látni akarlak ezen a donorkurzuson.
Meg kell beszélnem Mamennel, övé a pszichodráma szeminárium.
Jó, beszéld meg.
Nem örülök, hogy rólam írsz.
A férje meghalt, asszonyom.
Az nem lehet!
Láttuk az intenzíven, még lélegzett.
Már megmagyaráztuk: A gép lélegzik helyette.
Értesítsük a családot?
Nincs családom.
Csak a fiam.
Úristen! Hogy mondom el neki?
Életében a férjét érdekelte
a szervátültetés témája?
Említette ezt a dolgot?
Amíg élt, csak az élet érdekelte.
De gondolom, szolidáris volt mások életével.
Nem értem.
A kollégám úgy érti, hogy a férje szervei
megmenthetik mások életét.
De ehhez az ön egyetértése kell.
Kaphatna átültetést?
Éppen ellenkezőleg.
Vitassuk meg a szimulált történetet!
Vigyázz az úttesten!
- Min gondolkodtál? - Van egy ötletem.
Ötleted! Add oda a jegyeket!
Köszönöm.
Miért nézel így? Csúnya vagyok?
Jobban nézel ki, mint valaha!
Ez lehet az az úr, akit vársz!
Maga nem Mr. Huntleigh!
Maga sem az!
Le kell vágni a körmeit.
A kényszerzubbonyt, doktor!
Mondja meg neki, hogy engedjen el! Kérem!
Engedje el!
Álljon fel!
Karoljon belém,
Miss Dubois!
Köszönöm.
Akárki is maga,
én mindig az idegenek jóságára voltam utlava...
Jól van, bébi! A nehezén túlvagyunk.
Többé ne nyúlj hozzám, te strici!
Vigyázz a szádra!
Stella, gyere ide!
Stella!
Soha többé nem jövök vissza ebbe a házba!
Soha!
Szeretnék autogramot kérni Huma Rojótól.
- Ilyen időben? - Mit számít az?
És ha nem jön ki senki?
Várjunk! Ma van a születésnapom!
Máris itt az ősz!
Viszlát holnap!
Ugye megrendített Nina Cruz?
Nem ő, hanem Stella.
20 éve játszottuk "A vágy villamosát" a falumban.
Én voltam Stella.
Apád meg: Kowalski.
Egyszer mondj el majd mindent apámról.
Csak azt tudom, hogy meghalt mielőtt én születtem.
- Nem könnyű elmesélni. - Képzelem.
Különben már elmondtad volna.
Majdnem ezt kértem születésnapomra.
Nem jó ajándék!
Tévedsz. Ez lenne a legszebb.
Elmondom az egészet otthon.
Színházban játszani rosszabb, mint apácának lenni!
Ha nem drogozhatsz egész nap,
az már apácaélet!
Igen, az!
Xll. Alfonz utca 30.
Hagyd már ezt!
Esteban!
Fiam!
Holnap leszek 17, de idősebbnek látszom.
Ha egy fiú egyedül él az anyjával, más lesz.
Komolyabb a normálisnál, mint egy író.
Az én esetemben ez normális, mert én is író vagyok.
Lola vagyok a Ramón y Cajal-ból.
Igen, mondjad!
Van egy lehetséges donorunk az intenzíven.
Megvan az első EEG, de az anyja még nem egyezett bele.
- Mondd az adatokat! - Még nincsenek meg. Ez Manuela fia.
Manuela, akit ismerek? A koordinátor?
Igen. A fiú meghalt. Iszonyú!
Manuela...
Sajnos
az EEG igazolta aggodalmainkat.
Azonnal döntenünk kell.
Családi meghatalmazás
Műtő
Szív
A kórház lesz!
Oda kell menni! Vagy telefonálni!
Te csak maradj nyugton! Majd én telefonálok.
Coruna. Repülőtér.
Műtő
Coruna. Megyei kórház.
3 héttel később
Kint vagyunk, szerelmem!
Kint vagyunk végre.
Nagyszerűen néz ki! Ki hinné?
Ő sem hitte el.
Úgy lélegzem, mint régen.
- Még jobban! - Egy 18 éves szívvel...
- Olyan fánkot sütök neked! - Csak óvatosan...
Este mama megmutatta egy fiatalkori képét.
A fele hiányzott.
Nem akartam mondani, de az én életem fele is hiányzik.
Manuela!
Aggódtam!
Azt hittem, már sose hívsz.
Rögtön hívtalak, ahogy Madridba értem.
Mármint Argentínában. Rengetegszer hívtalak,
de azt hiszem, rosszul írtam fel a nagynénéd számát.
Nem Argentínába mentem, Mamen, hanem Corunába.
Minek mentél oda?
A fiam szíve miatt.
Ki mondta meg neked? Hogyan tudtad meg?
Kikerestem a nyilvántartásból
az átültetésre várók nevét és címét.
Nem lett volna szabad!
Ez visszaélés! És beleőrülhetsz!
- Nézz meg engem! - Tudom.
Legjobb, ha elmegyek a Központból és Madridból.
- Ezt nem mondtam. - De gondoltad és igazad van!
Nem is érdemes kicsomagolnom.
Manuela! Nem utazhatsz egyedül, beteg vagy.
Ki kell pihenned magad.
- Veled maradok ma éjjel. - Ne!
- Akkor gyere haza! - Egyedül akarok maradni.
- Gondolkodj józanul! - Hogyan?
Tizenhét évvel ezelőtt megtettem ezt az utat
visszafelé: Barcelónából Madridba.
Akkor is menekültem,
de nem egyedül.
Estebant hordoztam.
Akkor az ő apja elől menekültem,
most meg őt keresem.
- Menjünk tovább? - Igen!
Álljon meg!
Rohadt strici!
Hülye buzi!
A kurva anyád!
- Mivel csináltad? - Egy kővel.
- Segíts felemelni! - Kelj fel!
Kelj fel, Juan!
Jól vagy?
Állj fel!
Gyerünk, mozogj!
Gyorsan!
Gyerünk, te reménytelen pszichopata!
Erre! Figyelj!
Annál a tűznél vannak a "top" -ok.
Keresd Ursulát! Mondd meg, hogy Agrado küldött.
Agrado?
Te vagy az?
Manolita!
- Megsérültél? - Nem. Tőled lettem véres.
Megmentetted az életemet! Es hogy hiányoztál!
Tizennyolc évig nem írtál, nem is telefonáltál.
Halottnak hittelek, te kurva!
Menjünk, majd otthon mindent elmondasz.
Menjünk előbb egy patikába. Van itt taxi?
Ott van.
Talán nem támadnak meg útközben. Van késed?
Igen és egy jókora kő a táskámban.
Hé, "bona nit"!
Bocsáss meg, hogy felébresztettelek.
- Gyere ide! - Nem! Mit akartok?
Gyere, nem eszünk meg!
- Mit akartok? - Hadd mondjam el én!
Jódot, sebvarró fonalat,
Thrombocidot, steril pólyát és...
- Van otthon alkohol? - Tegnap mindet megittam.
Orvosi szesz, fertőtlenítésre.
Nincs, csak vazelin, koton, és sebtapasz.
- Még valamit? - Alkoholt kérek.
Ó, Manolita! A Barceloneta!
Emlékszel a régi szép időkre?
Igen. Most ne mozgasd a fejed!
Tudsz valamit róla?
Kiről? Loláról?
- Sajnos. - Mi történt?
Befogadtam, mert rossz passzban volt.
A szokásos: Szedett mindenfélét.
Egyszer holtfáradtan jövök haza a Placcról,
ő addigra kirámolta a lakást.
Elvitt órát, ékszert, a 70-es magazinjaimat,
300 ezer pezetát, és ami a legjobban fáj,
elvitte a Mária szobrot, amit anyámtól kaptam.
Minek neki? Nem hisz semmiben.
Hacsak nem a sátánosok szertartására kellett...
Látom, nem változott.
Ez a hála azért, amit érte tettem!
Mióta Párizsban megismertem 20 éve, testvérként szerettem.
Együtt csináltattunk cicit magunknak. Te csak tudod!
- Nem láttad azóta? - Nem.
Nem is akarom. Te őt keresed?
Igen.
Van egy lezáratlan ügyünk.
Miért mentél el így?
Nem mesélsz semmit?
Nem tudok.
Majd máskor.
Jól van.
De ne tűnj el megint!
Szeretek elbúcsúzni a szeretteimtől,
akkor is, ha ez megríkat, a kurva életbe!
Ez nem igaz!
Úgy nézek ki, mint az Elefántember!
Ne túlozz, csak egy kis daganat!
Kis daganat! Hová menjek ilyen pofával?
Gyere, egyél valamit!
Minek fárasztod magad?
De finom saláta!
Fáj, ha rágok. Nem fogok tudni még szopni sem.
- Ma nem mehetsz dolgozni. - Hát mit csináljak?
Lola kifosztott. Muszáj dolgoznom.
Jaj, karamell! És húspástétom! Es az argentin "provoleta"!
Nekem is dolgoznom kell.
- Ha akarod, keressünk munkát együtt! - Ó, igen!
Mióta elmentél, nem ettem tisztességes kaját.
Persze, mint modellnek, vigyáznom is kell.
Ebben a szakmában mindig jól kell kinézni,
és ismerni kell a legújabb sebészplasztikai eljárásokat.
Csodásan nézel ki!
Semmi sem adja meg úgy az önbecsülésedet, mint egy Chanel.
Én nem vagyok kicsit kurvás ebben a ruhában?
Annál jobb. Az apácák csak a kurvákat segítik.
Ez valódi Chanel?
Hogy költhetnék félmilliót egy Chanelre,
mikor a földön annyian éheznek?
Csak az érzelmeim valódiak,
meg az a mázsányi szilikon!
Olyan öregnek érzem magam! Pedig nincs is korom.
A zűrös életed miatt.
A zűr, amiben 40 éve benne vagyok!
Gyertek be! Kerestek valakit? Vagy segíthetek én?
Azt a csinos lányt keressük, aki kijár a Placcra...
- Rosa nővér. A műhelyben van. Gyertek! - Köszönjük.
Rosa, látogatóid vannak!
- Mi történt az arcoddal? - Semmi, egy kis csetepaté.
Üzemi baleset. Beszélhetnénk?
Persze. Menjünk a hallba. Ott nyugodtabb.
A barátnőm meg én ott akarjuk hagyni az utcát, de dolgoznunk
kell, és akár lépcsőház- takarítást is vállalunk.
Nincs is nagyon más. Utcaseprés, vagy
itt a műhelyben tanulhattok terítőt, művirágot készíteni...
Akkor inkább az utcaseprés!
Te mihez értesz, az utcát nem számítva?
- Voltam szakácsnő egy étteremben. - Kész sebész!
A képemet ő hozta rendbe!
Jobb, mint Pitangui. Lola földije.
És tudsz valamit róla?
- Több mint 18 éve nem láttam. - Nekem kifosztotta a kéglimet.
Itt volt
úgy négy hónappal ezelőtt.
Átsegítettük a detoxikáción.
Én vigyáztam rá az elvonókúra alatt.
De egyik napról a másikra eltűnt.
Szeretném látni, mielőtt elmegyek El Salvadorba.
El Salvadorba?
Oda én is elmennék.
A harmadik világban nagy jövőm lenne.
Hát gyere, legalább nem megyek egyedül.
Az utca itt egyre kibírhatatlanabb!
Nem elég a kurvákkal konkurálni,
még rosszabbak a nőimitátorok!
Összetévesztik a trans- vesztitizmust a cirkusszal!
Egy nőnek legyen szép haja, körme,
jó, kurvás szája!
De ki látott már kopasz nőt?
Nem bírom őket! Szemét népség!
Nem hiszem, hogy sok lenne belőlük El Salvadorban,
- de annál több a gerilla. - Ezt nem tudtam.
A meggyilkolt apácákat fogom helyettesíteni.
Nem vágyom most gerillaháborúkra.
De bunkó vagy, Agrado!
- Szóval szakácsnő voltál? - Igen.
Ki? Ez itt?
A legjobb!
- Micsoda meglepetés! - Szervusz, mama!
- Zavarunk? - Nem számít. Olyan ritkán látunk.
- Bemutatom Manuelát. - Örvendek.
Gyertek be!
Mama, Manuela szakácsnő, és mivel Florinda elment, hát...
Köszönöm, de boldogulunk Vicenta meg én.
Hogyan? Csak apához két ember kell!
- Hol van? - Levitte a kutyát.
- Egyedül? - Miért ne? - Es ha eltévednek?
A kutya hazatalál. Ne aggódj.
Kár! Szerettem volna látni őket.
Majd lemegyünk eléjük, de előbb beszélgessünk.
Sajnálom, hogy a lányom hiába fárasztotta ide.
- Semmi baj. - Próbáld ki 1-2 napra!
Nem lenne gondod apával! Manuela ápolónő.
- Szakácsnő és ápolónő? - Igen. - Szívesebben ápolom én apádat.
Értem. Mindenesetre köszönöm.
- Isten vele! - Manuela!
Várj meg itt! Mindjárt jövök.
Hogy mersz ide kurvákat hozni?
Kevés cseléd visel el titeket.
- De egy kurva! - Azért még nem kéne vele gorombáskodni.
Miért lássa egy idegen hogy Chagallt hamisítok!
Nem bírod megérteni?
Manuela már nem kurva. Abbahagyta.
Mióta ismered?
Ma reggel óta.
Ma reggel óta... Félelmetes vagy, Rosa!
Az a munkám, hogy segítsek az embereknek
- ismeretlenül is. - Az enyém nem ez.
Ne nézz így rám, mintha előítéleteim lennének!
- Kössünk egyezséget. - Miféle egyezséget?
Felfogadom ezt a nőt, ha nem mész El Salvadorba.
Mama, ne bizonytalaníts el még jobban!
Ez az út öngyilkosság! Sőt: Apagyilkosság!
Mennem kell.
Manuela vár.
Egy kurva, egy salvadori fiú fontosabb, mint a szüleid!
Ne kezdd el, mama!
Nem El Salvadorba, pszichiáterhez kéne menned!
Egyikünknek sem ártana.
Nem akarod látni apádat és a kutyát?
Majd máskor.
Jól vagy?
Isten veled, mama!
- Szia, Vicenta! - Rosa, édes!
De sovány vagy! Eszel rendesen?
- Láttál lent egy szőke lányt? - Nem.
- Isten veled! - Vigyázz magadra, egyél!
A vágy villamosa
Bocsáss meg anyám miatt!
Sajnálom.
Megyünk?
Nem bírom elviselni anyámat. Megőrjít!
- Neked vannak szüleid? - Meghaltak.
- Szóval egyedül vagy. - Hát, igen.
Rosszul nézel ki.
Nem érzem jól magam.
Hányingerem van.
Nekem van...
Tessék.
Voltál orvosnál?
Lehet, hogy csak gasztritisz.
Nem mehetnénk hozzád, amíg elmúlik?
Hát...
Van lakásod?
Most vettem ki, alig van bebútorozva.
Nagy a rumli!
Még csak négy napja vagyok itt.
Nem akarsz ledőlni egy kicsit?
Csak leülök ide, amíg el nem múlik...
Ezt elveszem innen.
Ki ez a csinos fiú?
Esteban.
A fiam.
Esteban?
Azt hittem, egyedül élsz.
Meghalt, balesetben.
Ó, sajnálom!
Kérlek, ne nyúlj a jegyzetfüzethez!
Jól van, bébi! A nehezén túlvagyunk!
Többé ne nyúlj hozzám, te strici!
Vigyázz a szádra!
Stella, gyere ide!
Soha többé nem jövök vissza ebbe a házba! Soha!
Stella!
Öltözők
Gyere, Nina!
Nem Nina vagyok, hanem Manuela!
Manuela? Hogy került maga ide?
Nina elment.
Mi?
Hol van Nina?
Nem tudom. Csak azt láttam, hogy elfutott.
Azt mondta, hogy megvár az öltözőjében!
Ez nem lehet!
Még csak két hete!
Ezt nem tehette velem!
Van kocsid?
Nincs. Hová akar menni?
Nem tudom.
- Tudsz vezetni? - Igen.
Köztünk maradjon, de Nina drogozik.
Nem tudod, hol juthat anyaghoz ilyenkor?
Nem, de könnyű megtudni.
Köszönöm.
Akárki vagy is, mindig rá voltam utalva az idegenek jóságára.
Én nem tudok vezetni.
Nina szokott vezetni.
- Akarsz? - Nem, köszönöm.
Bette Davis miatt kezdtem el dohányozni. Őt utánoztam.
18 éves koromban már füstöltem, mint a gyárkémény.
Innen a nevem: Huma, vagyis "Füst".
Nagyon szép név.
Csak a füst tartott ki mellettem.
Sikere is volt!
A sikernek nincs íze, sem szaga.
És ha hozzászoksz, mintha nem is lenne!
Úristen, hová tűnhetett ez a kislány?
Azt hiszem, ott van!
Maradj itt! Majd én!
Ez a strici mindenkinek szar anyagot ad el!
Persze, és minthogy nem vagyok idevalósi...
Ne nyúlj hozzám!
Figyelj, Nina!
Huma vár!
Ki a franc vagy te?
A kocsiban van.
Van mindenem!
- A francba, a táskám! - Van itt a táskában...
extasy... minden...
- Ki az? - Rosa.
- Helló! - Hogy vagy?
- Egyedül vagy? - Csak most keltem fel.
- Ilyen későn? - Tegnap sokáig fenn voltam.
- Kérsz reggelit? - Nem, kösz! - Nem vagy éhes?
Szóval visszamentél az utcára.
Épp most, amikor más kereseti forrást találtam neked.
Mi az? Én nem vagyok kurva!
Sokan baszogattak, de sosem voltam kurva!
Miért hazudtál nekem?
Agrado ötlete volt. A ruhát is tőle kaptam.
Hogy kereshetnék pénzt más módon?
Meghalok a kíváncsiságtól.
Mennyit kérnél tőlem, ha kivennék egy szobát?
Minek vennél ki szobát?
Néhány hónapra otthagynám a Központot.
És El Salvador?
Nem érzem jól magam.
Nem utazhatok így!
Miért akarsz ide költözni, ha beteg vagy?
Terhes vagyok.
Terhes?
Mit akarsz vele csinálni?
Megtartani! Miért, mit gondoltál?
Gondoltam, itt nálad nem lesz akkora botrány...
Az apja nem segít?
Az apja! Isten tudja, hol van!
De ugye tudod, ki az apja?
Persze! Kinek nézel engem?
Bocsánat!
Lola volt, a te földid.
Lola?
Az a mocskos kurva?
Mi van veled, Manuela?
Hogy mi van velem?
Hányadik hónapban vagy?
A harmadikban, azt hiszem.
- De nagyon aggódom. - Aggódsz? Nem csoda.
- Ma reggel véreztem. - Voltál orvosnál?
Holnap megyek a del Mar kórházba.
Elkísérsz?
Persze.
Köszönöm.
És az albérlet?
Sajnálom,
de nem maradhatsz itt.
Tessék!
Jó estét! Zavarok?
Szia! Már vártalak!
Nem tudtam, hova küldjem a táskádat.
Köszönöm.
Minden megvan?
Igen, minden.
- Köszönöm a tegnapi segítséget. - Nincs mit.
Beszélnék veled, de nincs időm.
- Segíthetek? - Begombolnád ezt? - Hogyne.
- Mi is a neved? - Manuela.
Manuela, akarsz nekem dolgozni?
- Mit? - Mindenfélét.
Lefeküdni nem kell velem, elég nekem Nina.
Igazság szerint éppen munkát kerestem.
Szükség lenne egy megbízható segítőre.
- Nem is ismersz. - Elég amit láttam tegnap.
De Nina gyűlöl engem.
Nina mindenkit gyűlöl; engem és önmagát is.
Rendben.
- Mikor kezded? - Akár most is.
Rendben van.
Kérdezd meg Ninát, mit kér vacsorára. En egy exqueisadát.
Még valamit?
Szerezz valami nyugtatót Ninának. Ma nagyon ideges.
- Lexatin jó lesz? - Nagyszerű!
Ne nevezd meg az apát.
Mi bajod Lolával?
Lolában megvan minden rossz a férfiból és a nőből.
Elmesélek egy történetet.
Volt egy barátnőm, aki fiatalon ment férjhez.
Egy év múlva a férje Párizsba ment dolgozni.
Úgy volt, hogy a nő majd utánamegy.
Eltelt két év, a férj félretett némi pénzt,
és nyitott egy bárt Barcelonában.
A nő idejött hozzá.
Két év nem nagy idő,
de a férj megváltozott.
Már nem szerette a nőt!
Inkább fizikai változás volt.
Cicit csináltatott magának. Nagyobbat, mint a feleségéé.
Értem.
A barátnőm nagyon fiatal volt.
Egy idegen országban,
ahol nem volt senkije.
A cicijén kívül a férj nem változott túl sokat,
úgyhogy a nő végül elfogadta.
Egy nő bármit megtesz, hogy ne legyen egyedül.
Mi nők türelmesebbek vagyunk, de ez jó.
Seggfejek vagyunk
és egy picit leszbik.
Hallgasd meg a történet végét.
A barátnőm és a cicis férje
nyitottak egy bárt itt a Barcelonetában.
A férfi bikiniben járt és fűvel-fával összefeküdt,
de balhézott,
ha a felesége bikinit vagy miniszoknyát vett fel.
A strici!
Hogy lehet hímsoviniszta ilyen keblekkel?!
María Rosa Sans.
Üljenek le.
- Ki a pá ciens? - O.
Nos?
A húgom terhes.
Becslésünk szerint a harmadik hónapban van.
Ez az első vizsgálata.
Tegnap és ma véreztem egy kicsit.
Feküdjön föl a vizsgálóasztalra.
Nyugi!
- Ezt vegye föl! - Köszönöm.
Az ultrahang kimutatta, hogy a magzat egészséges.
- Együtt laknak? - Nem. - Igen.
Miben maradunk?
Ő az anyánkkal él, de még nem mondta meg neki.
- Magas a vérnyomása? - Igen, hipertóniás vagyok.
Fennáll a vetélés veszélye.
Lehetőleg keveset mozogjon!
El kell látnom a feladatomat!
Egyetlen feladata: Pihenni! Es semmi butaság!
Mondja meg az anyjuknak, hogy mérje a vérnyomását!
Tartson sótlan diétát és pihenjen!
Majd megmondom.
Doktor úr,
én veszélyeztetett emberek között dolgozom,
szeretnék AIDS tesztet is csináltatni.
- Mi a foglalkozása? - Szociális munkás.
Mikor jöhetünk a leletekért?
Két hét múlva.
Meg kell mondanod anyádnak! Valakinek vigyáznia kell rád.
Én tegnap találtam állást, dolgom lesz egész nap.
Figyelj, Rosa!
Nincs jogod azt kérni, hogy az anyád legyek!
Már van anyád, ha nem is tetszik.
A szüleit nem választja az ember. Olyanok, amilyenek.
Rosa!
Úristen!
Ne akarj zsarolni, kérlek szépen!
Nem tudom, jól tettem-e hogy felhívtam a klinikát.
Azt tetted, amit tenned kellett.
Ha neki hiszek, nem élhetek tovább Stanleyvel.
Akkor ne higgy neki! Te vagy a fontos és a gyerek!
És ha igazat mondott?
Blanche nincs abban a helyzetben, hogy igazat mondjon,
még ha akarna is, szegény.
Hol a szívem?
A szív alakú ékszerdobozára gondol.
Itt kell lennie. Nézd, itt van.
- Kéne egy nyakék. - Megkeressük.
Hogy hívják azt az urat?
Huntleigh. Hívott, mialatt fürödtem?
- Nem. - Különös!
Miért nézel így?
Csúnya vagyok?
Jobban nézel ki, mint valaha.
- Ezzel a nyakékkel még szebb leszel. - Segíthetek?
Szóval elutazol nyaralni!
De jó neked, úgy irigyellek!
Itt is van. Ez lehet az az úr, akit vársz.
Két héttel később
- Második csöngetés! 15 perc! - Gyere be!
Még nem jöttek meg?
Nem tudom, hol lehetnek. Egész nap a TV-ben voltam.
- Hol van Nina? - Nem veled volt? - Otthon van. Fekszik.
- Fekszik? - Mi baja?
Elrontotta a gyomrát este. Ma reggel rosszul volt.
Miért nem mondtad meg a telefonba?
Nem akartunk felizgatni felvétel közben.
- Volt nála orvos? - Igen.
Gasztroenteritisze van, de holnapra meggyógyul.
- Akkor lemondjuk az előadást? - Szeretnék beszélni Humával.
Várjon kint!
- 5 perc! - Jól van!
- Az igazat mondd! - Totál be van lőve. Még beszélni sem tud!
Lelépett, ahogy te elmentél. Nem számított rám.
Azt hitte, veled leszek végig.
Mit csináljunk?
Ha nem kapsz infarktust, megcsinálom a szerepét.
Megtanultam hallás után.
De tudsz játszani?
Jól tudok hazudni. Megszoktam a rögtönzést.
Azt láttam.
A fiam azt mondta, hogy jó színésznő vagyok.
Nem tudtam, hogy fiad is van!
Harmadik csöngetés! 5 perc!
Huma, mit csináljunk? Nem várhatunk tovább.
Boldog születésnapot, Blanche!
- Egy kis ajándék... - Köszönöm, Stanley!
- Nem kellett volna! - Remélem, tetszeni fog.
De hát ez...
Buszjegy visszafelé, keddre.
- Stanley! Azt akarod, hogy elmenjek? - Mit gondoltál?
Blanche!
- Miért tetted ezt vele? - Torkig vagyok a sértéseivel!
Unom, hogy itt sugdolóztok az orrom előtt!
Kérlek, ne menj el!
- Eressz! Eltépted az ingem! - Vadállat!
Vadállat voltam, amikor megismerkedtünk.
De emlékeztetlek, hogy ez téged nem zavart.
Egyszer mutattál egy képet a szülőházadról.
Oszlopos vidéki kúria.
Én kirángattalak onnan és megtanítottalak a boldogságra.
Nevettünk, és boldogok voltunk,
amíg a nővéred fel nem tűnt.
Mi a baj, Stella?
Vigyél a kórházba!
Stella!
- Rosa! - Szia, Manuela!
Gratulálok! Hallom, tegnap nagyszerű voltál.
El sem tudod képzelni. Kár, hogy nem voltál ott.
Szörnyen éreztem magam. Agrado telefonált.
Biztos körbetelefonálta fél Barcelonát!
És te? Követed az orvos utasításait?
Most voltam nála.
- Elhoztam a leveleket. - El is felejtettem.
HIV pozitív vagyok.
Megismételjük a vizsgálatot!
Miért dugtál Lolával?
Nem tudtad, hogy 15 éve szurkálja magát?
Hol élsz te, Rosa? Hol élsz te?!
Nem tudom.
Beszéltél anyáddal?
Nem.
És a társnőiddel?
Nem.
Elmegyünk a cuccaidért és ide költözöl!
Köszönöm.
- Szia, Manuela! - Szia, Alex!
Csodás voltál tegnap!
Köszönöm!
- Jó estét! - Itt a kis álszent!
Mi a gond?
- Előre kitervelted, kis kurva! - Nina, ne légy közönséges!
Olyan vagy, mint Eve Harrington! Direkt megtanultad a szöveget!
Lehetetlen megtanulni hallás után!
Llyen seggfejnek néztél?
A hangszóró csak segített feleleveníteni.
Stella szerepét én már rég tudom.
- Micsoda véletlen! - Ha tudnád!
Mit mondtam?
Miért voltál itt az első este? Vagy az is véletlen volt?
Nem, nem volt véletlen.
Nem zavarok tovább. Összepakolok és elmegyek.
Manuela, azt hiszem, magyarázattal tartozol.
"A vágy villamosa" rányomta bélyegét az egész életemre.
Húsz évvel ezelőtt
egy amatőr társulatnál Stellát játszottam.
Ott ismertem meg a férjemet.
Ő játszotta Kowalskit.
Két hónapja láttam az előadásotokat Madridban.
A fiammal mentünk el.
Akkor volt a születésnapja.
Zuhogott, de mi vártunk odakint,
mert a fiam autogramot akart tőled, Huma.
Őrültség volt az esőben várni,
de a születésnapján nem mondhattam nemet!
Ti beültetek egy taxiba, ő meg rohant utánatok.
És egy autó elütötte.
Meghalt.
Tessék a magyarázat!
Itt a magyarázat, Huma!
Mozgás, Rosa, nincs több időm!
Mit keresel itt, Huma?
Szia. Elhoztam a pénzedet. Tegnap nem fizettelek ki.
A húgom, Rosa.
Hadd segítsek!
Menjünk lifttel! Hol van Nina?
Marióval. Üdvözöl.
Tedd le ide a táskákat!
Pihenj le egy kicsit, Rosa!
- Nem vagyok fáradt! - Ne vitatkozz! Ülj le, Huma!
Iszol valamit?
Nem, köszönöm.
Olyan, mint egy gyerek!
Egész éjjel nem aludtam. A fiadra gondoltam.
Tökéletesen emlékszem az esőáztatta arcára,
és a jegyzetfüzetére... A kezében szorongatta.
Most is előttem van...
Nem akarok beszélni a fiamról, Huma.
Nem tudok.
Bocsáss meg, és gyere vissza Ninához és hozzám!
Rosa beteg,
egész nap ápolni kell.
Nem hagyhatom itt. Sajnálom.
Hova fordulhatnék, Manuela?
Miért nem dugod be Ninát egy klinikára?
Ha nem teljesítjük a szerződést, a társulat beperel.
Keress egy helyettest,
a turné idejére.
Nem tudok játszani Nina nélkül!
Ő drogfüggő, én meg Ninafüggő vagyok!
- Ki volt az? - Agrado!
És beengedted?
Azt kellett volna mondanod, hogy nem érünk rá.
A te érdekedben. Dőlj le ide és pihenj!
- Tulajdonképpen mi történt? - Baleset.
Milyen baleset?
Hogy nem jutott előbb eszembe? Agrado helyettesíthetne.
- Persze! - Akinek nem akartál ajtót nyitni?
Az a kettőnk dolga. Neked tökéletesen megfelel.
Hány éves Agrado?
Elég öreg. 30 és 50 között.
Agrado az igazi neve?
Nem, ez csak művésznév, mint "Huma".
Tudod, miért vettem fel ezt a nevet?
Manuela elmondta.
- Mit mondott még? - Mindent...
A történetedet Ninával... A kábítószert...
És hogy az egésznek rossz vége lesz.
És még mit mondott? Nagyon kíváncsi vagyok.
Hogy te mint színésznő, csodálatos vagy,
de mint ember, teljesen elhibázott.
És még?
Hogy ne mondjak el semmit.
- Mi van a táskádban? - Pezsgő és fagylalt.
Hogy megünnepeljük a tegnapi sikeredet, te ribanc!
Köszönöm. Gyere be!
Micsoda meglepetés!
Három lány egy üres lakásban,
mint a "Hogyan menjünk férjhez milliomoshoz"-ban.
- Örvendek, Rosa nővér! - Huma, ő Agrado.
- Örvendek. A rajongód vagyok. - Hogy vagy?
Huma, te istennő vagy, élő legenda,
én rajongok érted, de amilyen nagyot alakított Manuela!
Sírtam tegnap este!
Nem kéne El Salvadorban lenned?
Nem megyek, itthon maradok.
Agrado, már nem dolgozom Humának.
Épp ezt beszéltük, hogy te helyettesíthetnél.
Játsszam el Stellát? Blanche-nak jobb lennék.
Engem helyettesítenél, nem Ninát, még kevésbé Humát.
Köszönöm, Manuela, de nem hiszem, hogy...
Próbáld ki pár napra. Nem olyan bunkó, mint hinnéd.
De az vagyok! Most például nem is értek semmit.
Úgyhogy itt az üveg, dobjuk fel magunkat!
Hoztam fagylaltot.
Igyunk egyet és lazítsunk!
Hozok poharakat.
Én csak fagylaltot eszem, nem ihatok szeszt.
Én iszom egy kortyot.
Mi van Manuelával, olyan furcsa!
Csak nem szállt a fejébe a dicsőség ilyen hamar?
Rá akar tukmálni téged Humára.
Szerintem Prada ideális apáca.
Minden passzol rám, ezért eklektikus vagyok.
Barcelonában fagyfoltok jöttek ki rajtam.
Mutasd!
Elfogyott. Hozzak még?
Jólesne, de inkább nem.
- Hol a fürdőszoba? - Arra, egyenesen.
Bocsánat.
Világosítsatok fel, mi folyik itt. Nem vagyok idegen.
- Holnap elmondom. - Ne mondd el!
- Nem képes tartani a száját! - Nagyon is tudom tartani!
Most is játszom az angol ladyt, hogy Huma nem sejt semmit.
A diszkréció mintaképe vagyok szopás közben is!
Hányszor szoptam nyilvános helyen
és nem vette észre senki, még az érdekelt sem!
De rég volt már egy jó fütyi a számban!
Lmádom azt a szót, hogy "fütyi". Meg "dákó".
Mennem kell.
- Jól vagy? - Tessék? - Jól vagy?
- Jobban, mint valaha! - Segíts neki taxit fogni!
Majd elfelejtettem! Ez a tied.
Köszönöm.
- Szervusztok, lányok! - Viszlát!
Taníts meg majd ugatni!
Kicsit ordenáré voltam, mindenfélét meséltem Humának.
Valóban? Nem tesz semmit.
Két ennyire különböző testvér!
Testvérek?
- Manuela azt mondta. - Ha ő mondja...
- Nagy hantások vagytok ti! - Ki kell ismerni minket.
- Tudsz vezetni? - Persze.
- Kamionos voltam. - Tényleg?
Párizsban, mielőtt feltettem a ciciket.
Akkor otthagytam a kamiont és kurva lettem.
- De érdekes! - Az. Nagyon.
Egy csekk!
- 150 ezer! - Milyen bőkezű!
Mi ez?
Autogramm Humától Estebannak.
Kedves Esteban, itt az autogram, amit nem kaptál meg,
nem mintha nem próbálkoztál volna...
Buta voltam, hogy gyöngyöt szórtam a disznók elé.
- Rám mondod? - Meg a barátodra, Mitchellre.
Visszamondta a sok hazugságot, amit bemeséltél neki.
- Úgyhogy kirúgtam. - Te rúgtad ki Mitchet?
Egy csokor rózsával tért vissza bocsánatot kérni.
De bizonyos dolgokat nem lehet megbocsátani.
A kegyetlenségre nincs bocsánat.
Az egyetlen megbocsáthatatlan bűn.
Mi az?
- Te is tanulod a szerepet? - Dehogy!
- Pedig jó lenne. Ki tudja... - Gondolod?
Magamra hagynál?
Hogy elszívhass valamit? Nem várod ki a végét?
Ha tudod, miért kérded?
Szívd el a mosdóban, hogy ne lássam,
és ne kelljen megmondanom Humának.
Rendben! Figyeld az ajtót!
Tudom, hogy van, ha valaki fiatal, nem vagy gyerek,
még nem ismered a dolgok értékét.
Pedig csinos vagy, arányos,
elég picike, de csinos.
Lefogytál. Jó, a drog miatt...
De a lényeg az, hogy lefogytál.
Tehetséges vagy. Bizonyos kor- látok közt, de tehetséges vagy.
És főleg: Van valakid, aki szeret.
És te mindezt eldobod a drogért! Gondolod, hogy megéri?
Nem, a drog nem kárpótol.
Nyugalmat kapok cserébe. Gyere, segíts.
Tisztára deszka lettél!
Még szép! Hozzád képest...
Fúj, de csúnya szokás!
Nem gondoltál még arra, hogy átoperáltatod magad?
Nem lenne munkám.
A kliensek azt szeretik, ha pneumatikus, jó nagy...
Reumatikus? Furcsák a hapsik!
Pneumatikus! Ha kemény, mint a felfújt gumiabroncs,
és hozzá egy jókora dákó.
- Mutasd meg a fütyidet! - Agyadra ment a fű!
Hátha nekem is tetszene!
Elég problémád van így is!
Te következel! Vigyázz, le ne hányj senkit!
A közönség odalenne, hogy így megjátszom a terhes nőt.
Itt már nem vagy terhes, kisbabád van.
Igaz.
Később megmutatod?
Megmutatom és le is szophatsz.
Ezek a fiatalok semmitől se undorodnak!
Néhány hónap múlva
Estebannak fogom hívni.
A fiadat?
Miért?
A tied után.
Ez a gyerek a kettőnké lesz.
Bár lehetne!
Bár egyedül lennénk a világon!
Kötelezettség nélkül!
Te és a fiad, csak nekem!
De családod van, Rosa.
Megfésüllek és kicsit kifestelek.
- Miért? - Szeretem, ha csinos vagy.
És felhívtam anyádat.
Ma eljön meglátogatni.
Az anyám?
Elfelejtetted, hogy anyád is van?
Mit mondjak neki?
Hogy szereted. Mit tudom én...
Gyere, Huma.
Nem Huma az! Bemehetek?
Persze, Mario, gyere!
Nagyon korán jöttél ma.
- Mit csinálsz? - Vasalok.
Valami baj van?
Rosszul aludtam az éjjel.
Egész nap olyan ideges voltam!
Nem szopnál le?
Nem fér a fejetekbe, hogy visszavonultam?
Ne gondold, hogy...
De olyan ideges vagyok egész nap.
Az megnyugtatna.
Szopjál le te engem, én is ideges vagyok.
Először szopnám le egy nő farkát,
de ha muszáj...
Az egész társaságnak ez a rögeszméje: A farkam!
Csak nekem van? Neked nincs?
De igen.
Meg szoktak kérni az emberek, hogy szopjál le, mert farkad van?
Hát akkor?
Jó, leszoplak, hogy megmutassam,
milyen nyitott és érzékeny vagyok.
Hol az a kurva telefon?
Halló!
Rendben, ne aggódj! Majd én elintézem.
Menjünk az öltözőmbe? Ha Huma megjönne...
Huma nem jön, kórházban van Ninával.
Mi történt?
Majdnem megölték egymást.
Le kell mondanunk az előadást.
- Ne mondj semmit. - Valamit mondani kell.
Csak ne az igazat! Majd én kitalálok valamit.
Jól van.
Na?
Jó napot.
Tessék.
- Hol van? - A hálószobában.
És én még izgultam, hogy El Salvadorban vagy.
Látom, megtanultál hazudni.
Nem tudtam, hogyan mondjam meg.
Otthagyod a rendet? Férjhez mész?
Miket tudsz kérdezni!
Nálad sosem lehet tudni.
Legalább is én nem tudom.
Ezt is a barátnődtől kellett megtudnom!
Manuela.
Mit csináltam volna nélküle?
Hogy van apa?
Egyformán. Nem tudom.
Rosszabbul.
Nem haragszol, ha nem mondom el neki?
Meg sem értené.
- És Sapic? - Jól van.
Rosa, nem tudom, mit tegyek.
Mit vársz tőlem?
Semmit, mama.
Nem vársz tőlem semmit?
Úgy értem,
ne nehezítsd meg még jobban a dolgomat!
Kér valamit? Éppen teát főzök.
Nem, köszönöm.
Mi is a baja? Nem jól értettem a telefonban.
Az ultrahang szerint: Placenta previa.
Császármetszéssel kell szülnie.
Addig teljes nyugalom szükséges.
Haza kéne vinnem?
Az apját úgy kell ápolni, mint egy gyereket.
Maga az anyja,
de azt hiszem, jobb helyen van itt.
Ő is ezt éreztette velem.
Ha pénzre van szükségetek, szólj!
- És értesíts majd. - Legyen nyugodt.
Köszönöm szépen.
- Kikísérem. - Ne fáradj!
Nem tudom, hol hibáztam el Rosával.
Születése óta olyan, mintha nem a földön járna.
Neked van gyereked?
Igen, egy.
Jól megértitek egymást?
Meghalt.
Sajnálom.
Önhibáján kívül, két színésznőnk,
aki minden este diadalt arat ezen a színpadon,
ma nem lehet jelen, sajnos.
Ezért az előadás elmarad.
A jegyek árát kívánságra visszatérítjük,
de akinek nincs jobb dolga,
ha már eljött, kár lenne hazamennie,
és ha maradni akar,
ígérem, elszórakoztatom az élettörténetemmel.
Viszontlátásra, sajnálom!
Ha untatom önöket, horkoljanak! Így!
Akkor észreveszem magam és nem sértődöm meg.
Bizisten!
Nevem: Agrado vagyis "Kellem",
mert igyekszem kellemessé tenni mások életét.
Nem csak kellemes vagyok, de hiteles is!
Nézzék ezt a testet!
Minden méretre szabott!
Szemek metszése: 80 ezer!
Orr: 200 ezer!
Tiszta pénzkidobás, mert tavaly újra szétverték.
Nagyon karakteres, de ha előre tudom, nem nyúlok hozzá,
Folytatom.
Cici! Kettő, mert nem vagyok szörny!
70 ezer darabja, de már igencsak amortizálódott.
- Szilikon... - Hol?
Ajak, homlok, járomcsont,
csípő, segg!
Literje: 100 ezer, számoljatok utána, én már belezavarodtam.
Állcsont lereszelése: 75 ezer.
Teljes lézeres szőrtelenítés,
mert a nő is a majomtól származik.
Alkalmanként 60 ezer! Borostától függően.
Néptáncosnak gyakrabban kell!
Szóval, mint mondtam,
hitelesnek lenni, egy vagyonba kerül, hölgyem!
És ezen nem szabad spórolni,
mert akkor hiteles az ember,
ha olyan, amilyennek megálmodta magát.
Megfordítalak.
- Óvatosan, kérem! - Ne aggódjék!
Emeljük föl kicsit.
Így ni.
- Jól vagy? - Igen.
Tegye ide, majd leemelem.
- Menni fog? - Igen.
Az Hospital del Mar-ba!
Mehetnénk a Medinacelli tér felé?
Nem a kórházban találkozunk anyáddal?
Csak látni akarom a teret.
Álljon meg itt!
Itt játszottam gyerekkoromban.
Sapic!
Gyere ide!
Szia, Sapic!
Ez a kutya mindenkivel elmenne!
Van kutyája?
Nincs, de nagyon szeretem őket.
- Hány éves? - Huszonhat.
Milyen magas?
Nem sok, 168.
- Gyerünk! - Menj a papához!
Gyerünk!
Isten veled, papa!
- Nincsenek fájdalmaid? - Nincsenek.
Nagyszerű! Fájdalommentes szülés.
Mikor kell mennie a sebészetre?
Másfél óra múlva.
Benézek apádhoz, és visszajövök.
Nem kell visszajönnöd.
Itt akarok lenni veled.
Puszilom apát!
Ezt megtartom magamnak.
- Viszlát, Manuela! - Isten vele.
A harmadik Esteban lesz számodra a végső!
A harmadik Esteban?
Lola volt az első.
A fiad a második.
Szóval tudtad, hogy Lola volt az én fiam apja is.
Nem kellett hozzá nagy zsenialitás.
Lola nem tudta, hogy gyerekünk van. Nem mondtam meg neki soha.
A fiad tudta?
Ő sem.
Ne beszéljünk szomorú dolgokról ilyen szép napon!
Videlát börtönbe zárták és neked gyereked lesz!
Ígérj meg valamit!
- Ha valami történik... - Mi történne?
Ígérd meg, nem titkolsz el semmit a gyerek elől!
Majd te elmondod neki, amit akarsz!
Ígérd meg!
Ha ez boldoggá tesz...
Jól van.
Megígérem.
Azért vagyunk itt, hogy elbúcsúzzunk Rosa nővértől.
Manuel! Úgy örülök, hogy látlak!
Kár, hogy itt találkozunk!
Máshol nem lehetett volna!
Nem vagy ember, Lola! Te egy dögvész vagy!
Mindig szélsőséges voltam.
És nagyon fáradt vagyok.
Manuela, meghalok.
Gyere!
Mindentől búcsúzom.
Agradót kiraboltam, hogy elutazhassak Argentínába.
Utoljára látni akartam a falut,
a folyót,
az utcát.
Örülök, hogy tőled is elbúcsúzhatok.
Még látni szeretném Rosa nővér gyerekét.
A fiamat.
Mindig arra vágytam, hogy legyen egy fiam. Tudod.
Amikor elhagytam Barcelonát, terhes voltam a fiaddal.
Mi?
Hát te is?
Megtartottad?
- Gyönyörű baba volt! - Látni akarom! Elhoztad?
Madridban van, de nem láthatod.
Csak messziről! Nem fog meglátni!
Ez az utolsó, amit kérek tőled!
Nem láthatod!
Kérlek!
Fél évvel ezelőtt elgázolta egy autó.
Meghalt.
Csak azért jöttem Barcelonába, hogy megmondjam.
Sajnálom.
A gyerek!
Hol voltál?
Még nem vitted ki Sapicot?
- Nem voltál itt. - Most itt vagyok.
Éhes.
- Melegítem a cumisüveget. - Ide adná?
Gyere!
Vicenta, ne engedje be ide a férjemet!
- Az a rögeszméje, hogy a magáé a gyerek. - Tudom.
Nagyon féltékeny.
Azt mondtam neki, hogy a tiéd a gyerek.
Nem merem megmondani az igazat. Nem is értené.
Bár az enyém lenne!
Mit akarsz?
Ki ez a nő?
Manuela, az új szakácsnő.
Négy napja van nálunk.
Ebben a szobában ellehet a gyerekével.
Emlékszel? Mondtam.
- Hány éves? - Harmincnyolc.
- Milyen magas? - 170.
Jól van.
Most mész sétálni.
Menj csak!
Így ni.
- A cuclisüveg! - Köszönöm.
Nem, most eszünk!
- Manuela. - Igen?
Ne említsd senkinek az antitesteket.
- Az apácák tudják? - Nem.
Jól van.
Egy hónappal később
Szia, Lola!
Fogd meg.
- Mit mondott az orvos? - Jól van. Látod, normális.
Apuval vagy!
- Megpuszilhatom? - Persze, jóasszony!
Fiam! Sajnálom, hogy ilyen csúf örökséget hagyok rád.
Ne mondj ilyet!
Nem valószínű, hogy kifejlődik benne a betegség.
Ő a mi Estebanunk!
- Őt is Estebannak hívták? - Igen.
Köszönöm.
Író akart lenni.
Itt a jegyzetfüzete. Mindenhova magával vitte.
A halála napjának reggelén írta ezt:
Olvasom.
"Este mama megmutatta egy fiatalkori képét.
A fénykép fele hiányzott.
Nem akartam mondani, de az én életem fele is hiányzik."
Olvasd tovább!
Reggel feltúrtam a fiókjait
és találtam egy csomó fotót.
Mindnek hiányzott a fele.
Az apám volt, gondolom.
Szeretném megismerni!
Mamának meg kell értenie, hogy nem számít, ki volt,
milyen volt, vagy hogy viselkedett vele.
Nem tagadhatja meg tőlem ezt a jogot!
Tartsd meg a fotót!
Kösz, Manuela!
Jó napot, Rosa!
Nem szeretem, ha a gyereket csókolgatják.
- Ki volt az a nő veled? - Az a nő volt az apja.
Mit beszélsz?
Ő a gyerek apja és nagyon beteg.
Az a szörnyeteg, aki megölte a lányomat?
Ne gondoljon erre, Rosa.
Egyesek azt hiszik, a gyerek egy nap alatt megvan.
De sokáig kell várni rá!
Ezért szörnyű látvány a gyereked kiontott vére.
Egy perc, amíg elfolyik és nekünk évekbe tellett.
Amikor megtaláltam a fiamat,
az út közepén feküdt.
Tanulmányozni akarják az esetét. Boldog vagyok!
Szabad?
- Az én Manuelám! - Az enyém is1
Gyönyörű vagy! Hogy megnőtt a hajad!
- A tiéd is! - Ez paróka! A darabhoz!
Vigyázz, kiesik a fülbevalód!
Tanulj, te majom!
Ki lát el ilyen jól, ha nem ez a majom?
Isteni, amit a fiadról hallottam!
Egyik napról a másikra semlegesítette a vírust.
Esteban esete bizonyítja, hogy a vírus megsemmisülhet.
Még nem tudni, hogyan, de kész csoda!
Tudtam! Mennyit imádkoztam a gyerekért!
Nem jössz hozzánk lakni amíg Barcelonában leszel?
- Tényleg! - A nagyszülőknél leszünk.
Rosa anyja már alig várja. Ugy megváltozott!
- Harmadik! 5 perc! - Mennem kell.
- Itt van Esteban fotója! - Lola adta nekem halála előtt.
Eltettem, amíg érte nem jössz.
Tartsd meg.
Köszönöm.
És Nina?
Mennem kell!
Nina férjhez ment. Visszatért a szülőhelyére.
Neki is van gyereke, szörnyű kövér kölyök!
Ronda, hú de ronda!
Viszontlátásra!
Bette Davisnek, Gena Rowlandsnak, Romy Schneidernek,
minden színésznőnek, aki színésznőt játszott,
minden nőnek, aki nőt játszik,
minden férfinak, aki nőt játszik és azzá is lesz,
mindenkinek, aki anya akar lenni. Anyámnak.
Szereplők
írta és rendezte
Fényképezte
Zene
Magyarszöveg: Sára Ágnes
Forgalmazza az Odeon